A căzut...
E prima oară când văd un italian.
Și tu ?
Și vreau să mă culc cu el.
Da, e dat naibii, italienii sunt niște tipi tari.
Da, un adevărat amant latin, dar cred că e cu nevastă-sa.
Păi, de asta și vreau să o fac.
- Ce toante ! - Cine te-a supărat ?
Proastele alea de acolo. Vorbesc despre tine !
- Ei, și !? - Cum, ei și ?
Dacă ar ști că îți lipsește tocmai calitatea de amant latin.
Ce înseamnă vorbele astea, Valentina ? Prefă-te că nu auzi.
Ce ușor ! Încă nu l-ai văzut pe alea de acolo.
Sunt aici, Valentina !
- Bună, mamă ! - Bună !
Ce obosită pari, draga mea ! Luna e miere e ceva...
- Sunt obosită, știi cum e să călătorești... - Poți să-mi spui, sunt mama ta.
Vino aici și dă-mi un pupic.
- Ce linie ai ! Greșesc sau nu mai ai burtă ? - Sincer, nu am avut niciodată.
Ai obosit-o pe fiica mea...
- Eu... - Să mergem !
O continuă agitație, mamă... Du-te încolo, vino încoace...
- Toată Italia... ! - Bravo Giovannino, eram sigură !
De ce nu a venit unchiul Frederico să ne ia, mama ?
Lucrează mult la fabrică, clienții... încolo, încoace, e greu și pentru el.
Hai Matilda, ridică-te și așează-te ca mai înainte !
- Pe toți dracii... - Ce faci, înjuri ?
- Nu, sosesc copii ! E deja 4. - Despre care copii vorbești ?
Cum care ?! Nepotul meu, Giovannino și Valentina. Se întorc din luna de miere.
Le-am promis că mă duc să-i iau de la debarcader, vaporul sosește la 3.
- Ciao scumpo, să fii cuminte. - Ciao !
În sfârșit, am ajuns. Ce aer curat, te învigorează.
- Ce drăguț ! - E de Murano, îți place ?
Mie îmi ajunge puțin aer de aici să-mi refac... plămânii.
Să-ți refaci plămânii...
E adevărat, Roma și Napoli sunt frumoase, dar lacul nostru e altceva.
Pentru fiecare pasăre cuibul ei pare cel mai frumos.
Să sperăm, mama ! Dna Lucia a vrut să înlocuiască toată lenjeria de pat.
- Ai văzut, Valentina ? - Pătura e minunată. Mulțumesc, mamă !
O soacră nemaipomenită !
- Privește ! E poza mamei mele. - Da ?
A fost ideea dlui Frederico. Privește ce ramă frumoasă, e de argint.
Unde sunt plimbăreți ? Comorile noastre...
- Salut, unchiule ! - Vino la unchiul, Valentina...
Giovannino ! Dna Lucia... !
Mama Lucia mi-a spus că ai tras ca un nebun.
Ce vrei să fac ? N-am avut altceva de făcut, dar tu te-ai agitat mai mult decât mine.
- Povestește ! Totul a fost bine ? - Aproape...
- Așa și așa, unchiule. - Ce s-a întâmplat ?
Hei... vă văd puțin cam abătuți...
Nu, sunt obosiți, Frederico... Sus, jos... Ai prins ideea ?
Am înțeles ! Sus jos, așa e cel mai frumos...
Deci totul e în regulă. Gabriela, adu o sticlă de țuică de 60.
- Ca să vezi... - Ce țuică, unchiule... ?!
Asta e o modă veche, unchiule.
În curând, se vor folosi narcotice, iar tu mai crezi în chestiile astea ?
Ascultă la unchiul ! Tragi un pahar de țuică și ai să vezi cum îți revine...
Ești sigur ?
- Ce cămașă frumoasă... ! - E prea transparentă ?
Ceva iese în evidență...
- E frumoasă. Unde ai găsit-o ? - E un cadou de la mama.
A făcut-o cu mâinile ei. E material natural.
Simte ce alunecoasă e !
Da, e mătăsoasă și alunecoasă...
Ce alunecă... e minunată... A făcut-o mama ?
Da, ce e înăuntru și ce e afară. Ce mai aștepți să iei ce e înăuntru ?
- Intră înăuntru și ia-le pe amândouă. - Da.
- Valentina ! Ele mă atrag... - Ia-mă toată, dar stinge lumina.
- De ce te interesează lumina ? - Te rog, stinge lumina, Giovannino !
La dracu...
- Iubito... - Și cealaltă.
Ce ai cu lumina asta ? Mă faci să-mi pierd gândurile.
Te rog, stinge-o !
Da ! La dracu...
- Iubirea mea... - Simt că materialul te excită...
Știam eu, Valentina. Să ne jucăm în casă e cu totul diferit.
- Trage la poartă, iubitule ! - Să iau poziție...
- Înscrie un gol... - Asta e ziua victoriei
- Arrighini Giovanni ! Prezent ! - Scoate-mi cămașa !
Nu acum, îmi strici aranjamentele. Se pare că mă ajută.
- Atunci nu mi-o scoate... - Nu...
Turnul Eiffel... Grăbește-te, Giovanni...
E bine așa, Giovanni... Să nu mă lași chiar acum...
Giovanni...
Giovanni !?
- Să fiu al naibii... - Din nou ?
Pe toți dracii ! Nu e posibil... Nu mai înțeleg nimic.
- Nu contează. Mă ocup eu. - Ce vrei să faci, Valentina ?
Eu cred că poziția e cea mai importantă.
Tu de unde știi ?
Cu toate revistele și ziarele care sunt în ziua de azi...
- Nu, de ce ? Îți scoți cămașa ? - Da.
Trebuie doar să o ridicăm...
Am căzut din pat. Te ridic eu.
Să vezi ce fac...
- Nu e prea bine așa... - Te simți incomod ?
- Au ! - Te-am lovit ?
Ce e ?
Un papuc.
Nu te supăra. Vrei să schimbăm poziția ?
Dacă ar fi fost după mine, aș fi stat cu fundul afară pe fereastră.
Aici nu e problema de poziție, e nevoie de un miracol, îți spun eu...
- Atunci, nimic chiar și la noi acasă ? - Scuză-mă, Valentina !
Cred că greșesc începutul, poate sunt obosit din cauza călătoriei.
Ai să vezi, după un somn bun mâine va merge mai bine.
- Eu plec, am treabă. - Cum doriți, doamnă.
Ascultă Valentina, înainte să te confrunți cu situația asta, vreau să fii sigură.
Încetează, mamă !
I-ai făcut tot ce trebuia lui Giovannino ? Tot ce ți-am spus, de la A la Z ?
Totul mamă, totul ! Am făcut posibilul și imposibilul.
Sfântă Fecioară, uite ce se poate întâmpla unora.
Ce prost ! Nu face chiar nimic ? Nu spune niciun cuvânt ?
Spune noapte bună !
Nu, e prea ușor. Mă duc să vorbesc cu unchiul său, Frederico.
Nu, mamă ! Ce legătură are unchiul Frederico ? Mi-e rușine !
Ești nebună ? Lor trebuie să le fie rușine !
Au făcut bani, dar sunt niște neciopliți.
Aranjează-le bine.
O fi sensibilitatea, dar eu cum văd un fund, mi se face rău.
Liniștiți-vă, dle Frederico, trebuie să aranjăm toate lăzile.
Vino jos, Camilla ! Ce lăzi ? Dă-mi mâna ! Vino !
Eu plătesc orele suplimentare...
Ți-am spus că am să-ți cumpăr o garderobă întreagă...
- Mi-e frică, dle Frederico, sunt prea tânără. - Eu te aștept ! Cinci minute e bine ?
- Ești aproape goală pe dedesubt. - Bineînțeles ! Nu vedeți ce cald e !?
Mie-mi spui, simt că sunt în flăcări... Flacăra olimpică...
Ce faceți cu mâinile, dle Frederico... !
- Cine e, tatăl tău ? - Nu dle Frederico, e dna Lucia.
- Dle Frederico ! - Proasta asta...
- Mi se pare puțin cam supărată. - Asta mai lipsea.
Ce faci dezbrăcată ? Acoperă-te !
Ce vrei, dna Lucia ?
O pereche de boașe, de alea de care nu are nepotul tău. Știai că Valentina e încă intactă ?
Știi de ce ? Pentru că Giovannino e impotent.
Gabriela ! Vreau adevărul.
Ce făcea Giovannino când venea aici în camera ta înainte de a se căsători ?
- Ce ați fi vrut să facă ? Făcea... - Da, dar o făcea normal ?
- Ce vreți să spuneți ? - Ai înțeles bine, trăgea tare ?
În sensul de a fi violent ?
Vreau să spun, pistolul era... ?
Da, aproape ca dvs, dle Frederico.
Ce legătură are cu mine ? Eu sunt un caz particular... E suficient să...
Ce s-o fi întâmplat ? De mic era un copil model, bun de dus la concurs...
De ce, ce s-a întâmplat ?
S-a întâmplat, încă nu a reușit să folosească pistolul cu nevastă-sa.
Ce nenorocire ! Si acum ?
În loc să stea pe banca de rezerve, trebuie să intre pe teren, adică pe terenul tău.
- Ce trebuie să fac eu ? - Trebuie să-l ajuți să ridice steagul.
Trebuie să-l faci să fie tare ca un jet...
Si dacă dna Valentina înțelege mișcarea, ce o să spună ?
Asta mai lipsea, ce-o să spună dna Valentina... ?
Ce facem, strigăm în piață ? Giovannino are între picioare o gumă în loc de pistol !
Dna Valentina să-și țină gura, Giovannino trebuie să treacă peste această situație.
În seara asta, când dna Valentina intra în baie, îl iei pe Giovannino
îi faci un fel de inventar...
Când vezi că termometrul trece de 40 de grade, îl trimiți în camera nevestei.
Înainte de cină să faci un antidoping cu piperul din Calabria.
Piperul nu e margarină elvețiană...
Gabriela, ai uitat să pui puțină supă în piper...
De ce, e prea iute ?
Nu, e la fel ca în "Infernul de Cristal" cu Paul Newman.
Scuze, e un piper nou și nu am știut să-l prepar...
iar dlui Frederico îi place picant.
Ăla era mai mult un aruncător de flăcări decât un piper.
Nu-mi place programul ăsta. Mă duc în pat să citesc "Amantul doamnei Chatterley".
- Termin țigara și vin imediat. - Bine, Giovannino !
- Noapte bună, unchiule Frederico ! - Noapte bună, Valentina !
Nici mie nu-mi prea place programul ăsta, mă duc să fac câțiva pași.
- Noapte bună, Giovannino ! - Noapte bună, unchiule !
- Noapte bună, dle Frederico ! - Noapte bună, Gabriela !
Scuzați-mă !
Din cer, forțele atacatoare declanșează ofensiva.
Se aruncă precum carenele de oțel asupra dealurilor albe.
Împrejurimile se înroșesc de la primele lovituri. Inamicul miroase pericolul...
în timp ce de jos mijloacele de atac au început să se unduiască sub lovituri.
Inamicul încearcă inutil respingerea atacului care răvășește primele linii.
Artileria deschide focul violent. Forțele preponderente par să renunțe.
Nu e o strategie prestabilită. Acoperită de aviație, infanteria se mișcă în siguranță.
Se infiltrează pe ascuns și avansează.
În timp se inamicul pare distras, se înaintează spre obiectivul prestabilit.
Infiltrarea se produce pe furiș și e de neoprit.
Inamicul e ascuns și încearcă să reziste în poziția de apărare,
poate în tentativa de organizare a contraofensivei.
În sfârșit, infanteria părăsește poziția de apărare și trece la atac...
Ce faceți, dle Giovannino, mă atingeți ? Ce vă trece prin minte... ?
- Îți smulg slipul... - Da, dle Giovannino, ca pe vremuri...
Ce violent... dacă vine nevasta ta...
Vino încoace... au început să sune clopotele...
Încetează !
- Gabriela ! - Dl Frederico !
La naiba, ăla nu a fost piper, a fost o bombă cu napalm.
Am un început de incendiu în stomac. Fă-mi o limonadă, Gabriella.
Imediat, dle Frederico.
Eu mă duc la culcare, unchiule. Noapte bună !
Bravo ! E o idee bună. Așa, repede, grăbește-te.
Valentina ! Unde ești ?
- Sunt în baie, un moment ! - Deschide !
Sfinte Ambrozie, pune și tu o mână ! Cu tot respectul, așa se spune !
Vino afară Valentina, am un chef... Deschide !
Îți vine cheful chiar când sunt în baie ?
Niciodată nu am mai fost așa. Îți jur că voi reuși.
Ești un mincinos, nu te mai cred.
Nu trebuie să vorbești așa, te rog !
Valentina, aici jos am ceva...
- Ce e ? - Dacă nu reușesc, poți să mă împuști.
Să ne grăbim !
- Vino să îți fac o consultație... - Aici e periculos, să mergem în pat.
Patul e pentru bolnavi, eu sunt sănătos ca un pește,
sunt în casa unde se face sex jumătate de zi.
Vino aici ! Eu sunt finanțatorul firmelor...
- Ce e, o întindere musculară ? - Nu, o furculiță în boașele mele.
- Ce violent ești... - Valentina ! Eu...
- Parcă ar fi sfârșitul lumii. - Mă simt mai bine.
Ce frumos ! În sfârșit s-au deschis robinetele, era nevoie de o furtună bună...
Devenisem o torță umană, iar acum...
- Iar acum flacăra s-a stins. - Nu e vina mea că s-a rupt patul.
- Eu sunt pregătit, iar tu stai în baie... - Eu sunt tot timpul pregătită.
De ce nu citești "Amantul Doamnei Chatterley", poate înveți ceva.
Ce legătură are "Amantul Doamnei Chatterley" ?
- Du-te sus, Valentina. - Cu dna Valentina care să ne privească ?
Ce ai înțeles ? Du-te și aranjează patul. În seara asta avem un ghinion...
Uite ce trebuia să mi se întâmple... ! Acum pot să spun că mi s-au rup boașele.
Noi mergem la masa, dna Valentina, dacă ieșiți și dvs, închidem.
- Nu Tania, vine să mă ia soțul meu. - Știți când se întoarce dna Lucia ?
- A plecat la Brescia să termine o afacere. - Bună ziua și poftă bună !
- Mulțumesc, la fel ! - Să mergem fetelor.
Ce onoare, dna Valentina !
- Puteți pleca la masă, fetelor. - Mulțumim, dna Valentina !
Vreau să vă întreb: ați plecat din oraș, dna Valentina ?
Mama a plecat la Brescia și îi țin locul numai pentru jumătate de zi.
Mă simt așa de bine când vă spun dna Valeria, dră Vestavalerio !
Pot să vă fiu de folos cu ceva ?
Ați fi putut, dar scuzați-mi imprudența, eu voi continua să sper toată viața.
- Vă rog, dle avocat ! - Nu vă temeți !
Venerația mea pentru dvs e plină de respect și discreție.
Despre ce vorbiți ?
Am venit să iau câteva documente despre falimentul clientului vostru
În birou trebuie să fie o mapă pentru mine.
- Uite-o aici. - Ce păr frumos aveți, dna Valentina...
- ... moale și senzual... - Lăsați-mă, dle avocat.
- Nu e nimic rău, dna Valentina. - Eu sunt dna Arrighini.
- Nu e nimic rău, dna Arrighini. - Jos mâinile !
Ce faceți, mă dezbrăcați ?
- Te-aș iubi toată viața. - Mă faceți să țip.
Nu mai fi așa de încordată... E ceva obișnuit...
Valentina !
Sunt aici Giovannino, a venit și avocatul Caldura să ia documentele.
Bună ziua, dle Arrighini. Ce mai face unchiul dvs ?
Unchiul meu e bine, întrebarea e ce mai faceți dvs, dle avocat ?
Destul de bine, mulțumesc !
Iau aceste documente, pe celelalte le voi lua de la mama dvs.
- Sărut mâinile... ! - La revedere !
Am să-i sparg fața avocatului ăluia pitic, îi rup nasul.
- De ce, ce ți-a făcut ? - Nimic, dar oricum îl bat.
Așa, ca să mă distrez.
Avocatul e un domn, el nu ar rupe nimic nimănui, Giovannino.
Aș vrea să-l văd, are o fată de broască râioasă.
Ascultă, Valentina ! Exagerezi puțin cu povestea asta.
Nu e normal ce faci, mai ales nu e normal.
Lasă-mă un moment ! Vezi cum am ajuns...
Am ajuns așa de distrus...
Știu, câteodată mă comport cu tine ca unul care are două bile în loc de boașe,
dar îți jur, mă simt de parcă aș fi blestemat.
Nu știu, o fi vreun complex, o spune și Freud, poate...
E nevoie de un tehnician, un medic, un instalator.
- Dar eu te iubesc... - Știu că mă iubești.
Știu iubitule.
Și eu te iubesc. Te ador !
Dar prostovanul ăsta face niște glume care strică totul.
Ce spui, dacă mă implic... Vino aici !
Am să te fac să-l uiți pe avocatul ăla de nimic.
- Care avocat ? Pe tine te vreau. - ??????????????????????
Ai spus că te vei implica, Giovannino.
Giovannino ! Iubitule !
M-am dezumflat din nou.
Cine m-a blestemat ? Ce fel de viață e asta ?
- Asta e o boală cronică cu efect maxim. - Unde te duci, Giovannino ?
Unde să mă duc ? Pe terasă, în grădină. Mă duc în iad.
Adevărul e că azi nu se mai fac procese.
Ce căldură ! Ce spuneți, luăm ceva rece ?
Să mergem la bar.
Se vede... Bună ziua !
Dna Lucia, dna Valentina ! Putem avea onoarea ?
- Mulțumesc, dar nu mi-e sete ! - Giovannino... !
Dacă voi două vreți să rămâneți aici...
- Scuzați-ne, dle avocat ! - Vă rog, dna Lucia !
Mi-au ajuns la ureche niște vorbe despre tinerii căsătoriți.
Sunteți prea diplomat când spuneți "vorbe", eu le-aș spune lucruri groaznice.
Iar dvs credeți ?
Nu e nici o diferență dacă eu cred sau nu, important e că s-au auzit.
Eu știu adevărul. Giovannino are un dușman, aici în sat.
Adevărat ?
Nevasta lui, Valentina... are mulți... M-ai înțeles, dle avocat Caldura ?
Uite cum a ajuns viața în orașele din sud.
Vreau să spun că bârfele nu sunt o glumă.
Chiar de ar fi adevărat, nimeni n-ar putea s-o condamne pe dna Valentina dacă mâine...
poimâine... va pleca să-și caute fericirea... în altă parte.
Ce menuet...
Bravo, unchiule !
- Dimineața e nevoie de puțină gimnastică. - Da, da !
Mai ales nevastă-ta care ridică moralul...
Eu mă duc la fabrică, ne vedem mai târziu.
- Da, unchiule. - Ciao ! Să fii cuminte.
- Cine e ? - Alain Delon !
Aș vrea eu, Frederico ! Ai venit la ora asta ?!
- Ce s-a întâmplat ? - Vreau să-ți fac o pieptănătură.
- Uite ce-i aici ! Marfă de Moulin Rouge. - Ce e asta ?
- Moara Rosie, Paris ! - Am înțeles.
Dar e zece dimineața și moara e închisă.
E nevoie de program cu foc continuu la fel ca în industria grea.
Vreau să intru în cuptor...
- În ce formă ești în dimineața asta... - Nici nu mai pot să gândesc.
- Cretinul ăla de nepotă-miu, Giovannino... - Apropo, se spune că el...
Știu ce se spune ! Are o nevastă care în loc de sânge are kerosen.
O femeie care poate să dea foc orașului Brianza, iar cretinul stă
cu puțulica în mână, în loc să...
Greșesc, sau și tu i-ai face câteva lucrături nepoțelei...
Nu degeaba mi se spune Sfredelul !
Hormonii taurini sunt infailibili. Problema ta se va rezolva în mai puțin de 48 de ore.
- Numai dacă... - Numai dacă, ce ?
Numai dacă nu e vorba de altceva. Așează-te !
- Ce ai avut când erai mic ? - Nu-mi mai amintesc.
Acum se vede. Deci...
La șapte ani ți-ai rupt un picior, la 12 ani ai căzut dintr-un copac.
La 15 ani ai primit o piatră în cap...
Știu doctore, dar trebuie să recunoaștem, de mic eu n-am prea avut noroc.
Putea fi mai rău, nu ? Să vedem puțin cutia.
Întinde-te ! De obicei, inamicul e aici înăuntru.
Ridică-te puțin !
Respiră puțin. Ce simți ?
- Simt o senzație de căldură. - Imposibil ! Ce căldură ?
E o simt, chiar puternic.
Sugestie ! Vrei să pariem că acum nu o mai simți ?!
- Adevărat ! Nu o mai simt. - Ești sănătos precum un pește.
Așa e ! Numai că un pește nu e sănătos ca mine.
Lasă să treacă puțin timp, doar ce am început.
- Giovannino Arrighini ! - Prezent.
Vino puțin ! Spune-mi ceva !
Pozele astea cu mușchi lucioși și... ce efect au asupra ta ?
- Îmi provoacă scârbă, doctore. - Ești salvat !
Hai Camilla, nu poți să îți bați joc de mine.
L-am ajutat pe tatăl tău, am ajutat democrația creștină... de ce ți-e teamă ?
Dacă se întorc comuniștii o să fiu jumulită și de muncitori, așa mi-a spus don Emilio.
Ce ai cu muncitorii ? Nu au scula înveninată, eu am fost matrițer.
- Ești frumoasă și proaspătă... - Domnule Frederico !
Ce e asta, o alarmă ?
Nu poți vorbi puțin de politică pentru că imediat...
- Unde sunteți, dle Frederico ? - La rahat.
- Scuze ! - Așa se spune bleago, ce e ?
O telegramă de la dl Gianfranco.
Ce bine, dacă era un cutremur ce mai strigai ? Vin imediat.
- Ce spune ? - Vine dimineață cu nemțoaica lui.
- Frau Cartofen... - A deschis-o dna Valentina.
Perfect ! Pregătește un prânz regesc și dormitorul de oaspeți.
- Bine ! - De ce nu o iei și pe Camilla în casă ?
Vor fi multe persoane și îți va trebui puțin ajutor.
Dvs aveți nevoie de ajutorul ei mai mult decât mine.
Mie îmi place să lucrez, nu să fiu lucrat.
Mai repede, ajunge cu platoul ăsta.
Brigitte, asta e o specialitate italiană din Sicilia. Ceva afro-italian.
- Sunt un cadou din partea avocatului Caldura. - Mulțumim, unchiule Frederico !
- Vrei să guști ? - Nu.
- Sunt prăjituri afrodisiace. - Ce înseamnă afrodisiace ?
Afrodisiace înseamnă, pofta de jumuleală o săptămână, sau stai la oală două luni.
- Gianfranco mănâncă multe când vine aici. - Întotdeauna sunt sceptic, dar...
- Fii cuminte. - Poftim !
- O banană... ! - Brigitte e sănătoasă și îi place banana groasă.
Mâncați cu încredere, mai am și o țuică de 60 de grade...
Una și pentru Giovannino.
- Sunteți un meseriaș, dle Frederico. - Bravo !
Îți arăt eu meserie mai târziu...
Asta e o țuică ce trezește și morții.
Gianfranco nu are nevoie, el e întotdeauna treaz.
Unchiul și nepotul au aceiași boală.
Apropo Giovannino, trebuie să bei și tu, chiar dacă nu ai mâncat prăjitura.
- Pentru voi, copii. - Mulțumim, unchiule !
O să-ți facă bine, Giovannino.
E și un proverb: țuica și prăjiturile ridică toate fustele.
Eu am probat-o cu Gianfranco al meu.
Ce vă spuneam eu, țuica are un efect exploziv.
Gianfranco, vrei să-i explici soției tale că prăjitura nu se mănâncă așa ?
Știu cum se mănâncă, dar mie îmi place să mă distrez înainte să termin. Nu-i așa ?
- Nu-i așa, Gianfranco ? - Da, totul e adevărat.
Și lui îi place să inventeze jocuri, e specialist în pat.
De asta m-am măritat cu el.
Cum se numește în italiană maimuța aceea care face dragoste în continuu ?
- Mi se pare cam... - Goriloi !
Bravo ! Așa e, goriloi.
Gianfranco e un adevărat goriloi...
Nu știu ție, dar mie... aia nu prea mi se pare nemțoaică.
Scuzați-mă, am nevoie de puțin aer. Țuica asta m-a înfierbântat.
Giovannino, ia sticla asta în cameră.
- Valentina ! - Sunt aici, Giovannino.
Cred că unchiul avea dreptate, prăjiturile și țuica își fac efectul.
Adevărat !?
Ce intenții ai, Gianfranco... ?! Minunat... !
N-au venit ei din Germania să ne învețe pe noi cum se face.
Iubitul meu... ești sfârșitul lumii... ! Ești sfârșitul globului...
Mein Kama Sutra...
Nu e rea lucrarea cu banana din camera cealaltă...
Bineînțeles, nu e o banană de prăjitură...
A fost o interferență cu Eurovision... Parcă sunt la Jocuri fără frontiere...
Să reîncepem transmisia. Unde rămăsesem ? Da, la banană !
Doamna mea... !
Ce puternic ești, goriloiul meu... ! Mai puternic...
- Știu că-ți plac marginile prăjiturii... - Da, îmi place, tu ești tăurașul meu...
- Ai auzit ce i-a spus ? - ... e nemaipomenit...
Am auzit, dar nu înțeleg, cei doi tipă de parcă ar fi la supermarket.
Giovannino, de ce nu facem și noi câteva cumpărături ?
- Bine, Bine(gut)... - Așa, vorbește germana, Chiquitita mea...
- E drăguț, nu-i așa ? - Știu, dar banana e pentru desert !
- Să începem cu aperitivul. - Te rog, să începem cu felul doi !
... ce peștoi, gros precum un sturion...
... fii atentă, cu ouăle nu se glumește, altfel va ieși un caviar...
La dracu, parcă suntem la un magazin de pește pe via Monza.
Numai că aici nu avem peste.
O, dobermanul meu, tu sex machine, tu italian adevărat !
Știam eu: prăjiturile și țuica ridică toate rochiile. Sunt un leu !
- Sunteți leu, dar eu sunt încă virgină... - Adăugăm și un Capricorn și o facem lată...
- Ce faceți, dle Frederico ? - Îți fac un horoscop...
Se spune că voi avea noroc în viață.
Sărăcuța mea ! Ai niște forme... aici ai doi nasturi de palton...
Nu simt nimic, încă nu sunt pregătită. Încă am salariul minim...
Văd că pentru o tăvăleală trebuie să facem negocieri sindicale...
Întreabă-l pe dl Lama, să-ți caute un loc pentru munca în gospodărie.
- Culcă-te ! Ce crezi, că o ai de nichel... ! - Nu vă supărați așa...
- Unde te duci ? - Să fac câțiva pași prin grădină.
Scuză-mă, Valentina !
Ce mâini mari ai, Gianfranco ! Ce mult îmi plac mâinile tale...
Mângâie-mă, iubitule... !
Da, așa... ! Ai înțeles bine periscopul meu...
Ce bine periscopezi... Încet ! Așa...
Nu lua mâna de acolo... Nu mă atinge în grabă...
Așa, o mângâiere lungă...
- Îți fac tot ce vreau... - Da, da, așa...
Așa, Gianfranco... !
Giovannino...
M-ai chemat, iubirea mea ?
Ai nevoie de ceva ?
Nu ! Voiam numai să-ți spun, noapte bună.
Gianfranco, tu îi permiți soției tale să stea cu bijuteriile la vedere ?
Ce pot să fac ? E nemțoaică, ei așa fac în Germania.
Da, dar aici nu suntem la zidul Berlinului.
Ce-ți pasă ție ? Cine arată se bucură, iar cine se uită crapă.
- Vrei și tu putină cremă ? - Da, mulțumesc !
Ai o piele fantastică. Ce norocos e Cofanino !
Îmi place pilea deschisă ! Vrei să punem cremă și pe sâni ?
Mă pricep destul de bine, m-a învățat Gianfranco.
- Pot s-o fac și singură. - Să nu-mi spui că ți-e rușine.
- Curaj, nu fi ridicolă... - Dacă ne văd Gianfranco și Giovannino...
Nu trebuie să te gândești numai la ce-i mai rău...
Știi ceva... ?! Bărbații sunt geloși numai pe bărbați...
Ai o piele fantastică. Îmi plac sânii tăi, sunt o adevărată capodoperă italiană.
Ce combinație frumoasă, prieteni ! Unul vine la lac și întâlnește o faună frumoasă...
Bună ziua, dle Arrighini ! Ne răcorim...
Dle Gianfranco, dle Giovannino ! Și voi sunteți dezbrăcați ?
- Distracție plăcută ! - Mulțumim !
- Într-o zi am să-l iau la șuturi pe ăla. - De ce ? E așa amabil... !
Amabil ? E un bou !
- La revedere ! - Pe curând !
- Cum e apa, Gianfranco ? - Călduță !
Dacă vreți să facem nudism, trebuie să plecăm de aici, suntem prea expuși.
Trebuie să alegem o altă zonă. Condu tu, eu scot parâmele !
Vino !
- Salut ! - Salut ! Numele meu e Maurice ! Veniți !
- Sunt simpatici ! - Veniți, mai avem loc !
Veniți, tabăra noastră e acolo !
- Ce vrea să spună ăla ? - Ne-a invitat la camping !
Acum ne amestecăm cu ei ? Să-l chemăm și pe avocatul Caldura.
- Să plecăm ! - Veniți prieteni.
- Veniți ! - Ciao !
Întoarceți-vă !
Știai că ești un fenomen ?
- De unde ai învățat ? - M-a învățat ieri Brigitte.
O face o dată pe săptămână soțului ei.
Cum te-ai îmbrăcat...
- Grăbește-te ! - Da.
- Ești a mea, Valentina... - Și tu ești al meu.
- Ne dăruim unul celuilalt. - Suntem noi, Giovannino.
- De data asta... - Ce frumos e...
- Nu... - Ba da...
- Nu, nu... - Iartă-mă !
- Ce ai azi ? Pari o reclamă la ceai. - Încetează ! Sunt bine !
Mă îngrijorează Giovannino. Pare a fi în comă, parcă nu mai e aici...
Aceiași problemă ? Nu se ridică ?
Tu știi totul... ! Cine ești, fiica patronului de ziar ?
Tot orașul o știe, Frederico !
Dacă ar fi măcar unul care își vede de treaba lui...
- Eu când pot o fac, nu-i așa ? - Știu...
În momentul ăsta sunt așa de agitat că aș putea să-mi iau zborul...
Draga, draga... Iubirea mea...
De fiecare dată un alt joc de dragoste...
De fiecare dată o nouă operație pentru pacienta ta...
- Da, iubirea mea... - Ce frumos e, iubitule...
Cartaginezul meu ! Miau, miau...
Nu mă pot opri...
Hai, o să câștigăm medalia de aur...
Armăsarul meu, lesbianul meu...
Revino-ți, Valentina ! E inutil să te distrugi, să mai așteptăm...
Eu sunt distrusă din ziua în care ne-am căsătorit, unchiule.
- Ai dreptate ! - Ce fericire, unchiule Frederico...
- Iubăreții ăia mai lipseau aici... - Ai văzut...
Unii prea mult, iar alții deloc.
Cum o pot face pe căldura asta... ?!
Nici măcar nu-i mai aud. E dragostea, tinerețea...
E ceva ce tu nu poți să înțelegi.
Nu, nu ! Să știi că eu înțeleg bine. Pe soțul tău nu-l înțeleg...
Cum poate să nu reușească cu o femeie ca tine... Ai doi ochi...
O piele...
Asta spun și eu.
Tu ai tot ce trebuie ca să faci fericit un bărbat, chiar si doi.
Ce tot spun, doi !? Zece, o sută de bărbați...
- Ce bun ești, unchiule... - Eu ? Tu ești bună... ești o sfântă.
Ce sfântă ? Nu mai rezist, înnebunesc !
Mie-mi spui ?! Soțului tău ar trebui să i se taie scula.
Ai dreptate.
Ce braț puternic ai, unchiule Frederico...
Acum m-am îngrășat puțin, dar înainte...
Iar tu ce moale ești...
Ce mușchi de fier ai, unchiule Frederico...
- Ce spui, ne jucăm de-a Scufița Rosie ? - Iar tu vei fi lupul cel rău și mă vei mânca ?
- Acum am să devorez toată... - Unchiule Frederico...
Am să te mănânc toată...
Ce piele ! Pare de catifea...
Pare de catifea...
Da, e catifeaua...
- Dle Frederico ! - Da, dna Lucia !
Trebuie să vorbesc cu dv, e ceva urgent.
- Aceiași poveste, nu-i așa ? - Da, aceiași poveste.
Trebuie să vorbim chiar aici la fabrică ? Un moment !
- Mergi și încarcă uleiul. - Bine, dle Frederico !
Să facem câțiva pași.
S-a rupt coarda, dle Frederico. Nu se mai poate continua așa,
cred că trebuie să anulăm această căsătorie.
Arrighini nu anulează nimic, nu vreau să transformăm această tragedie într-un scandal.
Scandalul e al vostru, iar tragedia e a odorului meu.
Când te gândești că am renunțat la cele mai bune partide.
Fiul primarului, profesorul Multi... Și am spus numai doi...
Ăia doi împreună nu fac nici cât un sfert din capitalul nepotului meu.
Uitasem de avocatul Caldura, are o avere de prinț...
Un adevărat aristocrat...
Ascultă, dna Lucia ! Giovannino nu e print și nici avocat, dar e un băiat cinstit.
La ce mai e nevoie dacă în pat e ca un mort ?!
Vorbiți cu nepotul dvs și amintiți-i că fata e ca o floare, o femeie adevărată.
Da ! Ca feminitate te face să-ți pierzi capul... exact cum spuneți dvs...
Dvs de unde știți ?
Știu, locuiește în casa mea, o văd în fiecare zi...
Nu vă faceți griji, dna. Lucia, mă ocup eu de Giovannino chiar dacă mă costă o avere.
- Am să-l trimit la dr. Barnard. - Ce să-i facă ? Ala e doctor de inimă.
E un magician, dacă vrea poate trata și boașe.
Să mergem mai departe, dna Lucia.
Asta e o mânie, vă repet, mafia nu există, are mâinile lungi, dar nu există.
Nu trebuie să vă faceți griji, președintele tribunalului e prietenul meu.
Scuzați-mă, am o afacere urgentă !
- Trebuie să vorbesc cu dvs, dna Valentina. - Ce pisălog !
Știu că sunt pisălog, dar v-am urmărit cu foarte multă discreție.
- Ai făcut foarte rău. - Trebuie să vă vorbesc, acordați-mi o oră.
- Exagerați, avocate Caldura. - Exagerarea e determinată de importanta cauzei.
- Vă rog, dna Valentina ! Vă implor ! - Bine, vă acord jumătate de oră.
Jumătate de oră ? Bine, urcați, dna Valentina !
Urcați repede !
Urcați pe aici !
Atenție la portieră !
Să plecăm...
De ce m-ați adus aici ?
M-am gândit... contactul direct cu natura ne-ar putea ajuta, dna Valentina.
Pădurea, lacul... păsărelele și liniștea... și dvs. Ce aș putea dori mai mult ?
Cred că nimic altceva, cel puțin așa sper.
- Vă mințiți gândindu-vă la minciuni. - Iar dvs. vă faceți crezând că puteți insista.
Îmi fac iluzii !? Toată viața e o iluzie.
- Ce faceți ? - Așa e mai intim...
- Vă iubesc, vă iubesc dna. Valentina... - Vă rog, dle avocat... !
- Nu pot gândi, vreau să ajung până la... - Unde vreți să ajungeți ?
- Ce faceți ? Nu trebuie să mă pipăiți ? - Cum nu trebuie să vă ating... ?
Pentru asta v-am adus aici !
Nu mă mai pipăiți, strig după ajutor.
Ce cinică și crudă sunteți, credeam că a venit momentul...
Ați greșit gândind așa, dle avocat.
- Aici nu ne vede nimeni, dna Valentina. - Eu cobor din mașină.
Așteptați !
Vă duc eu ! Avocatul Caldura e un gentilom !
Un gentilom renunță, și moare disperat.
Ce soare ! Parfumul aerului de țară, liniștea.
Ai avut o idee bună, de mult nu m-am mai simțit așa detensionat și liniștit.
Îmi face plăcere, m-am gândit că contactul direct cu natura te-ar ajuta.
E adevărat. Mă simt un altul, mă simt ca nou.
Păsările câmpului, roua de pe iarbă...
- Zumzetul albinelor... - O Doamne, albine... !
Nu te speria, nu sunt albine. Mi s-a părut frumos să spun...
- Tu ești dulce ca mierea... - Sărută-mă, Giovannino !
Întinde-te !
De data asta...
Mă simt păcătosul de Adam în paradisul terestru.
Iar eu mă simt precum Eva cea virgină.
- Dă-mi mărul, Eva ! - Da...
Dacă ne jucam de-a Adam și Eva, mai trebuia și mărul.
- Așa e ! - Facem acest păcat ?
- Privește, Giovannino ! - Ce e ?
Un șarpe ! Doamne !
Bineînțeles, eram Adam, Eva și mărul, mai lipsea șarpele.
Cânta frumos nemțoaica dvs. !
A luat lecții de la Patty Braun, în special cuvintele.
Nu înțelegi nimic când vorbește.
- Cine, nevasta dvs. ? - Nu, Patty Braun !
Eu am terminat, dle Gianfranco.
Știi că ai un corp frumos !? Aș putea să-ți fac o consultație oftalmologică.
- Eu am vederea bună. - Tu ai totul bun...
Știu ! Toți spun asta, o spune chiar și nevasta dvs.
Da ?
- Nu știați că sunt virgină, dle Gianfranco ? - Acum am să-ți răpesc eu virginitatea.
- Si dacă coboară nevasta dvs ? - O punem pe lista de așteptare.
- O punem la așteptări internaționale. - Nu...
- Cum, aici în debara ? - Usa... !
Unchiule Frederico ! M-aș fi grăbit, dacă știam că mă așteptați.
Te rog ! Mai întâi doamnele, si mai ales doamnele frumoase.
Mulțumesc ! Ești foarte amabil. Ce frumos te-ai îmbrăcat.
E o ținută sport arabă. De la Arafat pentru Arafat.
Ce picioare... ! Pe la noi se spune: ce forme frumoase ai... !
- L-ai văzut pe Gianfranco ? - Gianfranco, a plecat... !
Și Camillen și Gabriellen ! Toate au plecat ! Ai nevoie de ceva ?
Gianfranco îmi face întotdeauna masaj după baie.
Ce norocoasă ești ! O dată mă duceam la Milano
și i-am făcut o frecție unui neamț care apoi s-a urcat pe motoretă și nimeni nu l-a mai oprit.
- Vrei să-ți fac un masaj ? - Mie ?
- Vino ! - Vin...
- Mamma mia, ce sculă... - Ce credeai, că e scula lui Giovannino ?
- Eram cu mâna pe un salam... - Da, așa e...
Ce escroc ești !
Ce bucățică, precum Beckembauer, numai că el nu are "der patunzen"...
altfel nu ar fi fost fotbalist.
Nu așa de tare, unchiule Frederico ! Mai dulce, mai ușor.
- Mai dulce, mai ușor... - Da !
Acum e mai bine.
Bine...
- E bine așa ? - Da, acum e bine !
Mână de catifea ! Știi că ești mai bună decât Beckembauer !?
Da ?
Ce forme ! Pari o linie ondulată.
Acu puțin mai sus și pe sâni, unchiule !
Asta nu e numai un masaj, unchiule, tu vrei să mi-o tragi !
Când e glumă e glumă, dar când e vorba de sex,
unchiul Frederico sare peste linia Maginot și taie Cortina de Fier.
Aici am o flacără obstetrică...
Vino, frau ! Cum se descurcă arabii cu rochiile astea ?
Ce faceți aici ?
Nimic ! Căutam ingrediente pentru o omletă.
- O omletă franceză. - Ce a fost asta, un cutremur ?
Ce se întâmplă aici ?
Domnul Gianfranco voia să o învețe pe Camilla cum se face omletă franceză.
- Nu e prea practică, dar... - Dar dvs, vă place omleta germană, nu ?
- Știi ce e frumos la tine, Gabriella ? - Ce ?
Nimic, absolut nimic. Gianfranco, o omletă, e doar o omletă...
E suficient ca la bază să fie ouăle !
Privește cum rade cartofen... !
Sunt sigur că în trei, patru luni la filiala noastră din Germania...
O ședere permanentă într-o țară străină poate face un miracol.
Bineînțeles că nu e vorba de un exil pentru toată viața.
Îmi doresc să fie o perioadă scurtă.
În ce o privește pe Valentina, aceasta e casa ei.
Nu-i va lipsi nimic, va fi în compania lui Gianfranco și Brigitte.
Când sunt liberi... asistenta dvs. maternă...
Dacă îmi permiteți, afecțiunea mea paternă...
Paternă... ! Aproape... !
Din câte am înțeles, vreți să mă trimiteți în Germania într-un lagăr de concentrare
pentru că nu colaborez cu aliații.
- Ești cam nazist, unchiule Frederico. - Nu mai vorbi tâmpenii.
- Și ce vrei, să mă duc singur ? - Valentina va veni când te vei restabili.
Și cum voi ști când sunt restabilit ?
- Când... - Când, ce ? Hai, spune !
Nu știu ! Eu sunt restabilit din naștere. Am niște hormoni de pisică în călduri.
- Ai înțeles ? - Eu de aici nu mă mișc ! Clar !
Asta e o poveste care mă privește pe mine și pe nevasta mea.
Ea trebuie să hotărască.
Când ea s-a destăinuit mamei sale, eu nu am avut nimic de spus.
Dar de când o știu toți chiar și pietrele, s-a întrecut orice limită.
Eu am crezut că m-am însurat cu o fată înțelegătoare, îndrăgostită...
Dar când suntem în pat, singura ei problemă e să aibe lângă ea un taur.
Unul de montă, asta înseamnă că m-am însurat cu o vacă.
Ce tot vorbești, Giovannino ? Acum vrei să ai dreptate ?
Ți-am dat iubire, fidelitate, înțelegere, afecțiune. Ți-am dat tot ce puteam.
Iar mie când îmi vin halucinațiile erotice... am și dereglări cardiace de origine sexuală.
Iar dacă soțul meu nu poate, eu ce fac ? Chem cardiologul, Giovannino ?
Confirm ! E vorba de o vacă.
Pleacă de aici, impotentule fără spermatozoizi.
Să nu te mai văd în casa asta.
Sfântă Fecioară, comoara mea vrea să se înece în lac. Îngerașul meu !
Care lac, mamă ? Știi unde se duce aia ? Aia se duce să...
- Valentina ! - Micuța mea...
Giovannino ! Dna Lucia ! Dumnezeule...
Voi doi stați calmi, nu vă mai agitați. Nu s-a întâmplat nimic.
- Valentina ! - S-a dus la lac. O să se sinucidă, simt !
Valentina !
- Ce momente grele... - Să ne despărțim.
- Eu mă duc în partea asta, iar dvs acolo. - Sfântă Fecioară...
Poate e mai bine să luăm șalupa așa putem vedea mai bine malul.
- Doamne... dacă nu o găsim... - Să căutăm mai încolo. Stați jos !
Nu putea să ajungă așa departe, ar fi mai bine să anunțăm poliția.
Ai dreptate, mama. Să ne întoarcem.
- Ce s-a întâmplat, de ce te-ai oprit ? - S-a terminat benzina.
- Acum ce facem ? - Nu pot decât să vâslesc.
Pune-ți asta, mama !
Să fiu al naibii, toate mi se întâmplă numai mie.
Ce faceți acolo, domnișoară ?
Îmbrăcați asta !
Veniți !
Curaj mamă, la o sută de metri de aici e o cabană de pescari.
Ne vom adăposti acolo. Curaj !
Veniți aici.
Vă rog să intrați, dră !
Să intrăm !
Am reușit. Coboară fenderele !
Să te ajut.
Vino mamă, ține-te de mine. Ai grijă, e alunecos.
E numai vina mea dacă se întâmplă ceva cu Valentina.
Te rog să nu mai vorbești așa, Giovannino.
Valentina nu mai e o copilă. Hai, dezbracă-te ! Poți face pneumonie.
- Ești obosită ? - Da.
De ce nu te odihnești ? Întinde-te pe pat.
- Ți-e sete ? - Da.
Poftim ! Bea puțin whisky.
Încetează Giovannino, nu dispera.
Sunt sigură că nu se va întâmpla nimic cu Valentina.
A fost doar o criză isterică.
E o fată foarte ordonată, nu face prostii, am educat-o bine.
Mama ! Unde ești, mama !? O vreau pe mama !
Mama ! Sunt singur mama ! Mă simt foarte singur.
O vreau pe mama.
Liniștește-te, acum eu sunt mama ta.
Nu mai face așa, comoara mea, îmi vine și mie să plâng.
O vreau pe mama mea...
Mama mea...
Ești caldă, mama.
În sfârșit...
- Mama... - Iubitul meu...
- Mulțumesc, mamă ! - Ce bărbat ești, Giovannino...
- Aia nu este șalupa dvs, don Frederico ? - Nu știu, dă-mi să văd.
- Da, e șalupa mea. - Să acostăm !
Să mergem acolo repede.
- Giovannino ! - Din nou ?
Am auzit o șalupă.
- Giovannino... - E unchiul Frederico.
A venit cu poliția. Îmbracă-te repede.
Dna Lucia, Giovannino !
Unde sunteți ? A venit unchiul Frederico.
- În sfârșit, Frederico. - Ce bine că ai venit, unchiule.
Valentina e salvată, Giovannino. Au salvat-o nudiștii francezi.
Se simte foarte bine. Niciodată n-am mai văzut-o să se simtă așa de bine.
Am crezut că tu trebuie să fii prima care află mama.
Da, mă bucur pentru tine...
Cred că va fi scandal...
- Povestește-mi ! A fost frumos !? - Frumos ?
Dacă a fost frumos ? Nu e frumos ce e frumos, e frumos ce-ți place.
Iar Giovannino, când își va da seama...
Când să-și dea seama ? El nici nu știe ce înseamnă asta.
Acum ce pot să fac ? Faptul s-a consumat...
- Dar tu mi-ai spus de anularea... - Anulare ?!
Nu ! Nu se anulează nimic.
- Vrei să fie scandal, vreo tragedie ? - Tu mi-ai spus să-l las.
Nimeni nu poate fi lăsat, acum el face parte din familie.
- Chiar ieri spuneai... - Un moment, Valentina !
Ieri a fost ieri, iar azi e azi...
De ce nu-l lași să mai încerce odată, e un băiat puternic.
Chiar și o plantă care stă la umbră și e moale... dacă vine ploaia, își revine.
Mama ta nu se pricepe prea bine la plante, dar pe bărbați îi cunoaște bine.
Trebuie să știi cum să-l iei pe Giovannino.
Sunt sigură că după experiența de ieri noapte, s-a născut un nou Giovannino.
De unde știi ? Cum poți fi așa de sigură ? Cine ți-a spus ?
O mamă intuiește. O mamă are întotdeauna dreptate.
Vreți să încetați cu piciorul ăla, dle Frederico ? Nu așteptam vreo minune.
Înțelegeți, dna Lucia, e doar un gest mecanic...
De ce nu mergem să facem și noi "ciup-ciup", Gianfranco ?
O fac și ei o dată, iar noi nu, goriloiule ?
Stați liniștiți, fedaykinilor ! Vă e gândul numai la...
- Fii atentă, sinistrată mental ! - Scuzați-mă, dle Frederico !
Pune ușor tava și pleacă. E ceva important.
- M-ai zgâriat cu unghia. - Scuză-mă, nu am făcut-o intenționat.
- Te-am iertat ! - Brigitte !
Chiar și în astfel de momente, tu nu te gândești decât la sculă.
Mama Lucia !
Te rog să vii puțin sus la noi, te rog !
- Ce e asta ? Toți trei în cameră ? - Ce frumos, în trei...
Liniște, goriloiule !
Ai 30 de secunde, zi numele și prenumele. Dacă nu, te omor, pe tine și pe el.
- Am să fac măcel - Încetează ! Nu mai urla !
Dacă nu, va ieși scandal, și ajungem toți pe prima pagină a ziarelor.
- Calmează-te, dragul meu ! - Cum să mă calmez, știi ce a făcut aia ?
Nenorocita asta i-a dat-o primului venit, în timp ce noi sufeream acolo.
Nu trebuia să fiu eu primul ?
Ține-ți gura, Giovannino !
Cum ea a spus despre mine acum, trebuie să spun și eu despre ea.
- Să vadă și ea ce înseamnă asta. - Acum încetează Giovannino ! Gura !
Acum, ascultați-mă ! Toate tâmpeniile astea sunt inutile.
Importantă e reputația.
Unu ! Cine se mai mărită virgină în ziua de azi ? Doi !
După părerea mea, nu mai e nici o speranță, Giovannino trebuie să meargă în Germania.
- Biata Valentina ! - Nu știu pe care trebuie să-l plângem.
Valentina se poate consola dacă vrea, dar săracul Giovannino...
Luați loc, totul e în ordine, a fost doar o mică neînțelegere, totul s-a rezolvat.
Totul e bine când se termină cu bine !
Au făcut ciup-ciup !
- Deci au făcut-o ? - Totul !
E nevoie de o cafea caldă și tare. Gabriella !
- Două cafele tari ! - Pune și țuică. Multă țuică...
Iar acum o noutate pentru toți.
De mâine, Giovannino și Valentina vor veni să locuiască cu mine.
- De ce ? Nu se simt bine aici ? - Ba da, dar încearcă să înțelegi !
Ai să-mi dai dreptate, nu e vorba dacă se simt bine sau nu,
în casa asta, Giovannino are complexul lui Oedip.
- Uite ce se întâmplă cu el... - E puțin cam greu de explicat.
Voi încerca să explic totul în câteva cuvinte.
Pentru a-și face datoria de soț, Giovannino trebuie să fie departe de locurile natale.
În această casă, el simte lipsa mamei.
E adevărat, Giovannino ?
Răspunde, Giovannino !
Da, așa e, mama ! E adevărat ! Trebuie să mergem la tine acasă.
Felicitări, dna Lucia ! Cu Oedip, mi-ați salvat nepotul.
- Dacă ați ști cât merită... ! - Vă pricepeți bine...
- Sunteți gelos ? - Puțin...
Vă rog să-mi permiteți să vă vizitez din când în când.
- Și dvs aveți complexul lui Oedip ? - Nu am complexe, nu mă simt singur.
Sunt un băiat care își găsește repede consolarea.
Ar fi mai bine să nu ne vadă copii, dacă doriți, vin eu să vă vizitez.
Dacă pentru dvs. e bine, nu am nici o obiecție chiar și fără complexul lui Oedip.
- Ați auzit ultimele noutăți ? - Întotdeauna știu totul.
Ce credeți, dle avocat ?
Nu are importanță ce cred eu, dar oamenii spun că Giovannino...
Știu ! Soacra l-a luat sub acoperișul ei.
Nu ai înțeles bine, locotenente. Soacra l-a luat sub acoperiș sau în pat !?
În pat...
SFÂRȘIT